BERINGSTREDET
Snu lysene! Kom igjen! Gjør det ferdig!
- Jeg tar det! - Se opp! Hold dere fast!
Dæven! Åh, nei!
Vi får skikkelig juling her ute! Opp med alt sammen!
Nettene kommer opp!
- Få det inn! - Rolig! Dra!
- Hva i helvete? - Er det noe der inne?
Det er stort! Det... Det beveger seg!
- Chris! - Nei! Den er der!
Chris! La oss ta den! Kom igjen!
- Hai? - Det der er ikke en hai!
Xander? Ser du den? Den er der borte!
Kom igjen, kom igjen, hvor er du? Kom frem.
Åh! Chris! Se opp! Den kommer rundt! Ta den!
Den kommer mot deg, Cal! Calvin, stopp den! I lasterommet! Få den ned dit! Få den ned dit!
- Hva i helvete er det? - Åh, Xander!
- Chris! - Gud, Xander!
Herregud!
Kom igjen!
- Han har mistet mye blod, men... - Tett det igjen. Stapp det godt inn der.
Dette er fartøyet North Star, nummer 53422N.
Jeg har et medlem av mannskapet som trenger øyeblikkelig evakuering. Over.
- Hva slags skade har han? - Bitt i mageregionen, stort blodtap. Over.
- Hva har bitt ham? - Jeg...
Jeg har ingen aning.
OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968
Hva er det?
Sikret.
- La oss se hva du har fanget i kveld, Kaptein. - Hva jeg har fanget har du ingenting med!
Dere er bare her for min skadde matros. Selvfølgelig. Vi må ha ham også.
Ok, løft ham opp!
- Javel, Kaptein... - Jeg har krav på den fangsten!
La oss dra!
BRISTOL BUKTA, STATEN WASHINGTON.
Havfrue Dager
Se hva vi fant!
Margaritas!
Vil du ha en kringle?
Det var for mer enn 150 år siden, da en lokal fiskekaptein,
Charles H. Pownall, ble forelsket i en Havfrue i disse farvannene,
forhekset av hennes vakre Havfrue sang.
- Jeg elsker deg, fisker. - Jeg elsker deg, havfrue.
Men en dag, kom han til bukta, og havfruen hans var borte,
dratt tilbake til sitt hjem i havet, for aldri å komme tilbake.
Og takket være Charles H. Pownall, så ble Bristol Bukta, Verdens Havfrue Hovedstad.
Jøss. Takk.
Det var min tipp-tipp-tipp oldefar som ble beskrevet der,
og som dere kan se, så går vår familie langt tilbake i Bristol Bukta.
La meg få presentere dere for min vakre kone Elaine og våre to praktfulle sønner, Doug og Ben.
Det ser ut til at, øh... Ben kanskje står fast i parade trafikken,
men jeg kan forsikre dere at han er her i ånden.
Så til alt godtfolk i Bristol Bukta, så er det vår ære og få avduke dette monumentet,
til en av grunnleggerne av byen vår, Charles H. Pownall.
Hvor i helvete er Ben? Hmm?
Hola! Hvordan gikk det?
Reddet en Sjøløve. Hun er i skikkelig dårlig form.
- Hun er merket. Hun er en av våre. - Hvor fant du henne?
- Ute ved Scott's Point. - Det er ganske langt.
Ja, cirka 4,8 mil utenfor hennes vanlige område. Så kanskje etter mat.
Ikke vær redd, jente. Vi skal ta godt vare på deg.
Kom igjen.
- Jeg var stupsulten der ute. - Det var bra vi dro ut i dag.
- Tror ikke din far ville vært enig. - Vel, vi får legge det til på lista.
- Som at du og jeg er sammen? - Hei. Hør her,
om jeg gjorde alt min far ba meg om, vel, da ville jeg vært min bror.
- Vil du komme bortom senere? - Jeg lovet far at jeg skulle lage middag for ham.
- Tredje gang denne uka? Heldig fyr. - Han trenger meg.
Han ville spist gatekjøkkenmat hver kveld om jeg ikke kokte for ham. Seriøst, det er urovekkende.
- Jeg kan komme etterpå for dessert. - Bli til i morgen?
- Om du vil det så. - Hva tror du da?
Hei, kompis. Trodde dere folkens var utenfor Bowers Ridge.
Dere er tidlig tilbake.
- Ja. Jeg må snakke med deg om noe. - Ok.
Gutter.
Vi sa vi kun skulle holde dette blant oss. Ikke fortelle det til noen.
Ben kjenner til disse tingene, ok? Han kan hjelpe oss.
- Han er en av oss. - Han var ikke på båten sammen med oss.
Han fisker ikke med oss lenger.
Vi fanget noe der ute. Jeg mener, det er bare noe vi...
vi aldri har sett før.
Det angrep Chris. Han måtte hentes med helikopter, et jævla stort militær helikopter.
Navy SEALs, full pakke.
CG sier de ikke har noen opplysninger om evakueringen, som om det aldri har skjedd.
- Han er bare borte. - Hva mener du med at han er borte?
Så dere vet virkelig ikke hva som angrep ham?
- En Havfrue? - Det så ikke ut som det, ok? Dette...
dette var et rovdyr.
Ok, den var skikkelig bra. Jepp, veldig, veldig bra gjort.
- Dere hadde meg nesten der. - Kompis, dette er virkelig.
Hei, hvorfor ville de ellers ta det fra oss, hva? Vent...
- Her. Se. - Ok.
Xander, kompis, dette kan være hva som helst.
Jeg vet ikke hva dere kaller det,
men, stol på meg, det er ikke hva dere tror det er.
Vi fikk en rapport for seks uker siden. Japanske fiskere
påstod at de hadde sett en havskapning utenfor Kuril Øyene.
Så ble noen skrotter skylt i land i Alaska, med merkelige bitemerker på seg.
For fem dager siden, oppfanget forskningsfartøyet vårt uidentifiserte frekvenser fra Beringstredet.
Vi visste at det var noe der ute. Det var da jeg meldte fra til dere.
Og du er sikker på at dette er hva du tror det er?
Vel, Admiral...
...hvorfor avgjør du ikke det selv?
God morgen, kjære.
Din far er veldig sint på deg.
God morgen til deg også..
Anthony?
Jeg driter en lang marsj i om din far er sint. Mange ting gjør ham sinna,
som det faktum at en kvinne som ikke kan gå insisterer på å kjøpe sko til 600 dollar.
- Vet du hva han kalte meg her om dagen? - Hva?
Tispe på hjul.
- Det er faktisk ganske morsomt. - Jeg syntes det også.
Vet du hvorfor det var greit? Fordi det var bak lukkede dører.
Familie regel... Man kan si all slags jævlige ting privat, men offentlig...
Dette er et ansikt som gir mamma pene sko.
- Jeg forstår. - Nei, det tror jeg ikke du gjør.
For om du gjorde det, så hadde du dukket opp.
Du ville vist frem den berømte Pownall sjarmen,
og du ville ikke latt din far stå oppe på scenen med buksen rundt anklene.
Vet du hva, mor?
Om dere folkens vil lage et show for hele byen, så er det deres egen sak, men jeg...
Jeg vil ikke ha noe med det å gjøre.
Jeg har andre ting å bekymre meg for.
Forplantningsvanene til en haug med plankton er viktigere enn familien.
Det er ikke det jeg sier.
Og jeg vil virkelig ikke ha denne samtalen igjen.
Ben, jeg må ha denne familien til å fungere.
Og jeg er ikke villig til å lide for ingenting.
Ok, jeg hører deg.
Doug sier at du er på tuppa etter Maddie Bishop.
Ja, vi dater.
- Du har alltid hatt en greie for ville jenter. - Jeg har en del ting jeg må gjøre ferdig.
- Alltid hatt en greie for ville jenter, hva? - Unnskyld. Hun visste ikke at du var her inne.
Så om det ikke hadde vært for din bror, så ville hun ikke en gang visst at vi var sammen?
Tro meg, med min familie, kommer det ikke noe godt ut av å dele noe.
Man vet jo aldri. Kanskje din mor og jeg ville passe godt sammen.
Ja, kanskje du har rett.
Jeg mener, du er akkurat den slags jente hun vil at jeg skal være sammen med.
Å ja? Hva slags jente er det?
Vakker.
Smart.
Morsom.
Lidenskapelig.
Og det smilet...
det kunne gi strøm til en liten by.
- Åh, jada. - Åh, den berømte Pownall sjarmen.
Nei, kompis, Aberdeen. Den beste marijuanaen får du i Aberdeen.
Seriøs gourmet Kush.
Selv min mor liker den.
Jeg husker ikke at han var en sånn villbasse i videregående.
- Ja, det var mer din greie, ikke sant? - Åh, javel, gullgutten.
- Hei, jeg er straks tilbake. - Ok.
Jeg sverger jeg vil drepe deg om du drar for langt ut!
Hei. Er du ok?
- Seriøst, du er vel ikke sur på meg, er du vel? - Jeg skulle ikke ha sagt det til deg.
- Skulle ha visst bedre. - Tenk på hva du ber meg om å tro på.
Jeg forstår. Du er aldri med oss på båten mer. Du var ikke der.
De tok Chris.
- De vil ikke at folk skal vite om dette. - Hør her, jeg vet ikke hva som skjedde med Chris.
Kanskje han er på et militært sykehus. Vi skal finne ham, Xan.
Dette er ikke en del av en stor dekkhistorie,
og det er ikke på grunn av en mytologisk skapning dere gutta tror dere fanget.
Så du sier at du vet alt som er verdt å vite om...
- Nei, selvfølgelig ikke! - Så se meg i øynene og fortell meg...
at kanskje... kanskje er det noe der nede som vi ikke har sett før.
- Xan... - Bare...
Bare gjør det.
Ok.
Greit.
- 95% av havene er uutforsket.. - Så det kan være slik?
Xander, kompis, jeg er glad i deg. Det vet du.
Men som en venn, jeg ber deg, du må slutte å snakke om dette.
Hva må til?
Hmm? For at du skal tro meg?
Jeg må se en.
Der har du det.
Det er helt riktig.
Vi må fange en til.
Lucas, kom tilbake!
Hai! Hai! Hai!
Hai!
Hva tror du?
Jeg kan ikke tro det.
Det er avskyelig.
Denne skaden ble definitivt ikke påført av en spekkhogger.
Bitt-radiusen er alt for liten.
- Så, hva var det da? - Tja, det var ikke en annen hai.
- Det er en million forklaringer. - Ok?
Skadet av en båtpropell, sjøløve som har bitt skrotten?
Hva om det er et nytt rovdyr der ute?
Et vi ikke har sett før?
Et som kan rive hodet av en mako-hai?
Da må jeg muligens avlyse dykkerturen neste helg.
Hei! Har du det bra?
Trenger du hjelp?
- Har hun problemer med å puste? - Nei, nei, nei, hun puster fint.
Øh, kanskje litt tungt.
- Ok, jeg er på vei ut nå. - Er du sikker?
Jeg mener, jeg kan gladelig kjøre henne ned til sykehuset i Port Angeles.
Det er ok, Ben. Jeg møter deg hjemme hos deg.
Ok. Greit, ser deg der. Thakk, Dr. Abbott.
Beklager, det var kun det jeg hadde.
Kamskjell. Fra Malakh Bukta.
Skal du si noe?
Jeg kan hjelpe deg.
Om du må komme deg til et sted.
Du behøver ikke å snakke.
Det må være... Legen.
- God kveld, Benjamin. - Hun er her inne.
Og er litt merkelig.
Ok.
Hun var akkurat her.
Glatt som en ål, eller hva?
- Gi den til meg? - Øh, jeg tror jeg beholder den.
Kom innenfor! Ta en titt! De eneste virkelige havfrue tingene i byen!
Kom innenfor! Ta en titt! Kanskje kjøp noe mens dere er...
Unskyld, unnskyld, unnskyld.
Fru Hawkins.
Det var en jente akkurat her.
- Så du henne? - Ja, det så ut som om du snakket med henne.
Jeg... Jeg så ingen.
Hei, far.
- Hei. - God dag på kontoret?
Kjenner du Chris Mueller? Er mannskap ombord på Sean McClure's båt.
- Ja, jeg kjenner ham. - Fikk en telefon fra foreldrene hans.
Sa at han ble hentet av et militært helikopter fra båten til Sean, ute i sundet,
og nå kan de ikke finne ham.
Fikk meg til å ringe hver eneste base herfra til Alaska for å lete etter ham.
- Det er ingenting. Så langt. - Hva tror du har skjedd?
Jeg vet ikke.
Skaper, for denne maten og for Deg,
takker vi deg.
Og for Susan,
må hun finne fred på sin reise, og i seg selv og finne veien hjem igjen.
Det har gått 8 måneder siden vi hørte fra henne. Kanskje på tide å droppe henne fra velsignelsene.
Jeg tror din mor blir guidet.
Krasj!
Jeg... er... Ryn.
Hallo, Ryn.
Hallo, frøken.
Jeg ser deg der.
Jeg... er... Ryn.
Ikke herfra, er du vel?
Hva har du der? Helikopter?
Så, øh, du trenger skyss, eller hva?
Jeg skal ned til Aberdeen.
Ok.
Ikke av den pratsomme typen, eller hva?
Det er greit.
Det er hyggelig bare på ha selskap.
Av og til tar jeg med haikere, men, øh, de er for det meste karer.
Ikke en pen liten ting som deg.
Du liker det lille leketøyet, eller hva?
Hmm?
Du er som en liten jente. En vakker liten jente som ikke kan snakke.
Jeg vedder mammaen din sa, "Ikke bli med i biler til fremmede."
Men du hørte ikke etter.
Du er en liten opprører, ikke sant? Jada.
Huden din er helt tørr. Du burde smøre deg med litt krem, gjøre den myk og glatt.
Er det ikke det du leter etter? Hva?
Et lite eventyr?
Liten jente, på rømmen hjemmefra, eller hva?
Setter seg inn i en stor mann's bil. Jada.
Ok, folkens, vi skal gå denne veien.
Vær vennlig og hold dere samlet. Se hvor dere går.
Dette er ingen dyrehage. Dette er et forsknings -og redningssenter for
mange sjøpattedyr som oppholder seg i området vårt.
Vi kan tilby veterinær hjelp, utføre kirurgi, og gi medisinering.
Hva er alle TV apparatene til?
De gjør at vi kan holde øye med dyrene våre og se hva de gjør, både i og ute av vannet.
Ja?
Da du var et barn, visste du at du ville jobbe her?
Faktisk, så var det for et par år siden. Jeg så en film av en baby delfin som var strandet.
Isteden for å hjelpe den, så tok folkene på stranden bilder av den.
Selv etter at den døde, fortsatte de å ta selfies.
Den filmen gjorde meg trist, og jeg ville gjøre noe, så jeg kom hit som frivillig arbeider.
Og nå er det jobben min.
Dere lurer sikkert på hva dyrene våre liker å spise.
Vår fiskeshake...
En deilig blanding av sild og torsk, med varierte næringsstoffer mikset inn.
- Vil noen smake? - Nei!
- Ellers takk. - Ok, folkens, vi går utenfor.
Når dyrene våre har fått den pleien de trenger, kommer de hit for å hvile og forberede seg
på reisen tilbake til villmarken. Dette er Sitka og Hazy.
- Hva er det som skjer? - Jeg vet ikke helt.
Alle sammen, bli med meg. Nå!
- Det var hun! Hun gjorde det! - Kom igjen!
Vi møtes igjen.
Det går bra.
Jeg skal ikke skade deg.
Jeg kan hjelpe deg.
Mitt navn er Ben.
Venn.
Jeg er Ryn.
Ryn.
Ok.
Bra.
Det er hyggelig å møte deg. Hvor kommer du fra?
Hei.
Du er syk.
Nå, kan jeg få se?
Vi har medisin her. Vi kan hjelpe deg.
Kvelden vi møttes, sang du en sang.
Jeg kan ikke få den ut av hodet.
Overalt hvor jeg drar...
Kan jeg høre den.
Åh, hei. Øh, alt er normalt igjen der ute. Er ikke sikker på hva det handlet om.
Dette er Ryn.
Jeg tror ikke hun snakker Engelsk.
- Har hun det bra? - Jeg er ikke sikker.
- Jeg tenkte jeg skulle ringe Doc Abbott. - Ja. Jo, det burde du.
- Har du det bra? - Jo, jeg antar det.
Hun er bare... Hun er litt merkelig.
- Vil du at jeg skal bli? - Nei. Du har klassen din.
- Det går greit. - Nei, jeg vil ikke at du skal gå glipp av den.
Ok. Det begynner å bli mørkt. Jeg skal bare lukke porten.
- Jeg elsker deg. - Elsker deg også.
Jeg skal ringe etter en lege for deg.
Ok?
Ja, jeg er ganske sikker på at vi har noe av det. Ha det. Takk, Doc. Ser deg om en liten stund.
- Hei, rolig der. Rolig. - Hva skjedde?
Sannsynligvis en av sjøløvene som ikke likte silden du serverte til middag.
- Du bør ligge ned, ok? - Hvor er hun?
Åh, ja, din mystiske date.
Ben, jeg har kjent deg og familien din lenge.
Er det noe du ikke forteller meg?
Fru Hawkins! Hallo!
Fru Hawkins!
Den jenta i går,
jeg vet at du så henne.
Du sa du ikke gjorde det, men jeg vet at du gjorde det. Du vet noe om henne.
Kom inn.
Hva er det du tror at jeg vet?
At hun er en av dem.
Jeg så det, i kveld.
Hva så du?
Hun forandret seg i vannet.
Akkurat sånn som dette.
Da vi var unger, kom vi inn her, og du fortalte oss historier om havfruene.
Vi ble alltid fortalt at de var oppdiktet, og at vi ikke måtte tro på deg.
Men de var ikke oppdiktet, var de vel?
De var virkelige.
Jeg forstår det ikke. Du vil at folk skal kjenne sannheten.
Vel, den er her! Det skjer! Hva er du så plutselig redd for?
Gjorde hun det der mot deg?
I deres naturlige tilstand i vannet,
ser de på deg som et bytte.
Deres instinkt er å drepe.
Menneskene forstod aldri det.
Det forårsaket mye elendighet.
Hva mener du?
Din families historie i denne byen er blodigere enn du vet om.
Din forfader mistet vettet, ble besatt.
Han og hans mannskap slaktet de vakre skapningene i kaldt blod.
Folkemord.
Det er arven din.
Hvorfor spør du ikke familien din om det?
Hva er i veien, Mads?
Prøver bare å få tak i Ben. Han ringer meg ikke tilbake.
Vel, jeg er sikker på at han bare er opptatt.
Ser du? Der er han.
Hallo?
Ja, han er her. Til deg. det er Clarence.
Hei, Clarence, hva skjer?
Ok. Javel. Jeg kommer.
Hva skjer?
De har funnet en kropp. En fyr som ble angrepet inne i bilen sin.
Ikke vær bekymret. Han ringer deg.
Hei.
- Hva gjør du her? - Jeg blir med dere.
- Far? - Ja?
Har vi plass til en til?
Akkurat som i gamle dager.
Ja.
Kanskje... Kanskje fanger vi en,
så kommer militæret og ser etter oss, og fører oss til Chris.
Hei, vi har noe.
Jøss, det er stort.
- Det beveger seg raskt. - Venstre side.
Kom frem. Jeg vet du er der ute.
Se!
OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968